pe care m-ai făcut să le cumpăr luna trecută?
Și de ce, din moment ce mergem la război?
Da, sper. Le vom vinde în aur.
Negociem cu cărbunele?
Cred că dl. Capel este cel mai...
mare afacerist din Anglia? Nu?
Vinde-mi navele. D-aia te plătesc așa mult.
Dacă nu ascultam sfaturile lor..
astăzi încă munceam cu sărmana mea soție.
Da, foarte rău!
A munci. Ce verb urât!
E cea mai rea formă de a trăi.
Sigur. Și cea mai obositoare.
Dl. Parton e aici.
Creatorul lui Cardiff a sosit. Să nu-l lăsăm să aștepte.
- Vii? - Vin.
Mă bazez pe tine.
Engleza mea nu e așa bună.
Și-l vreau pe "Inima Întunericului". Vreau acel cal.
Nu te alarma.
Vezi că are un talent să se facă dispărută.
M-am temut că n-am să vă mai văd.
Nu sunteți fericită aici?
Ar trebui să pleci.
Balsan te așteaptă și se pare că ești indispensabil.
De ce nu-mi răspundeți la întrebare?
Dacă ar trebui să le răspund tuturor celor ce-mi pun întrebări...
Chiar lucrezi sau doar te prefaci?
Ce credeți?
Aici nimeni nu muncește.
Poate aș vrea să mă prefac...
dar adevărul e că nu trebuie să mă prefac.
Mamei mele i-a lipsit ceva, ca tata să se poată căsători cu ea.
O latură aristocrată, cum spuneți în Franța.
Nu am fost crescut de părinții mei.
Nu faceți fața asta!
Nu păream nefericit, nu?
Citeam mereu câte o carte. Nu prea ați călătorit, nu?
Poate v-ar fi plăcut mai mult.
Ești prea aspră!
Mă întrebaseși de visurile unui orfan.
Ce vrei să spui? Un orfan englez...
care-și descarcă sufletul.
- Mai largă puțin. - Nu.
Te rog.
Ești încăpățânată. Ar trebui să arăt...
puțini mușchi, sânii...
E mult mai provocatoare așa.
- Ești încăpățânată ca un catâr! - Gabrielle?
- Frumos! - Mulțumesc.
Mă bucur să te văd!
- Cum arăt? - Sobră.
Nu vreau să fiu sobră. E un dezastru!
- Te-am subestimat încă o dată. - Nu vreau să mă cert cu tine.
Ca de obicei...
Coco!
Ajută-mă. Merg ciudat.
Nu, se mișcă natural.
Am impresia că pică de pe mine și eu vreau să fie fixă.
De ce vrei să ții pe tine ceva ce nu te lasă să respiri?
Frumos pirat!
Bună!
Căpitan John Racker. Ce pot face pentru dumneavoastră?
Nimic.
Nu cred că ești fericită.
Singurul lucru care-mi lipsește e o slujbă.
Îmi poți oferi ceva din acel mult cărbune?
Nu e suficient pentru a încânta o femeie.
Da, nimic de spus...
despre un bărbat față de altul.
Să-l impresionezi?
Drept cine mă iei?
Pe cine a mâncat animalul?
O fată!
Iar!
Minunat
Bravo!
Ce-ați făcut în dormitor? A fost cam liniște.
Ar trebui să-i înnebunești pe toți cu ținuta de orfană.
- Te-ai îndrăgostit vreodată? - Nu, n-a mers niciodată.
De ce?
Ce simți? E bine? E rău? Cum e?
De unde vii?
Cum e să fi îndrăgostită?
E... e oribil. Îngrozitor!
Ce faci?
Plec.
E o prostie. Simte-te bine.
Nu am ce să fac aici.
De ce? Balsan te prețuiește foarte mult.
Știi foarte bine de ce sunt aici.
De ce? E încă devreme. Așteaptă măcar până dimineață.
Noapte bună, Gabrielle.
Mai stai.
De ce aș face-o?
Hai! Hai! Afară!
Hai toți!
Nu sunt obișnuit să dezbrac băieți.
Ia uite cine e aici!
Hai la o cafea.
- Unde ți-e petecul de pe ochi? - L-am pierdut în luptă.
Prietene, noi știm mai bine.
Emilienne a fost furioasă. A mușcat o servitoare.
Pe Coco ai văzut-o cumva? Unde s-o fi ascuns?
N-am văzut-o.
- A dispărut de tot? - Asta e ceva nou.
Simți ceva pentru ea?
De când îți pasă ce simt eu?
De ieri.
Îți spun că e o companie încântătoare.
Te superi daca ți-o răpesc pentru două zile?
Îți place așa mult?
Da.
- Vrea să meargă cu tine? - Cred că da.
Atunci e în regulă. Poți s-o iei.
Mulțumesc.
Nu am văzut niciodată marea.
Vezi? Și-a pus toate bijuteriile.
E așa strâmtă de zici că se va rupe în două.
Uită-te la ele! Cu atâtea bezele în cap.
Parcă ar fi patiserii ambulante.
- Câteodată mi-e rușine să vorbesc de rău. - Ești o anarhistă.
- Simt o reală aversiune. - Asta n-o zici tu.
E din Jules Renard.
Vezi? Am citit și alte cărți.
Diseară dansăm la Casino.
Nu te deranjează să fim văzuți împreună?
La ce te gândești oare!
Nu mi-am luat haine pentru așa ceva.
Regula e să fii cât mai elegantă.
Ce-ar fi o culoare care te scapă de alte culori?
E perfect.
Am și ceva frumos lila.
Cred că s-ar potrivi.
Nu, doar negrul va acapara privirile.
- Aș vrea și dantela aceasta. - Ok.
Și pentru anchior aș vrea vreo 10 cm.
Și cam atât.
Dar fără tiv, rochia se va destrăma.
Să vă dau măcar un cordon.
- Faceți cum vă spun. - Am înțeles.
Toate femeile se uită la tine.
Toate privirile sunt către tine.
Ești frumoasă!
Vin să te iau când mă întorc!
Nu pleca fără să zici nimic...
Merge mașina?
Da, bineînțeles.
- E uimitoare. - Ai grijă, s-ar putea să-ți placă.
Cum a fost călătoria? V-ați distrat?
Ce-ați făcut? Credeam că ești foarte ocupat.
- Îngrijorat? - Nu, deloc.
Din partea mea e în regulă.
Dar deși nu e evident, e foarte fragilă.
Să nu te joci cu ea.
Știu.
Surprins?
Etienne!
Să știi că m-am maturizat.
O croială frumoasă, nu?
Faci pălării din câte văd.
Imaginea vie a unui cuplu fericit.
Cine se gândea că-ți vei petrece două zile cu alt bărbat?
Ți-a plăcut Deauville?
Da, mai ales marea.
- Ce ați făcut? - Am dansat în Casino.
Și nu i-a fost rușine cu mine.
Dacă eram în Anglia și eu te-aș fi dus...
la Palatul Buckingham.
Aseară erau pescari pe plajă.
Era minunat să-i vezi cum scoteau peștii.
Într-o zi vei merge cu mine să-ți arăt pești adevărați.
Ce știi tu? Nu pleci niciodată de la castel.
Te înșeli. Iubesc marea.
Nu cu mult timp în urmă am prins un rechin...
cu un vechi prieten din Anglia.
Nu te cred.
Nu?
- Întreabă-l. - Pe Boy?
Acum patru ani. Exact.
Și cum a fost?
N-a fost cine știe ce.
Nu tu, el.
Irezistibil! Evident.
Suntem plini de gelozie...
pentru că ne-au furat iubitele.
Dar întotdeauna cu mare clasă.
D-asta mă dezgustă șarmul englezesc.
Eleganța.
- Te-ai îndrăgostit? - Nu.
Dar ei, da. A fost îngrozitor.
S-au frânt inimi multe.
În Franța, Anglia.
Peste tot pe unde au fost.
Nu știu de ce, dar când se mută...
le iau acolo.
Ciudat, nu?
- Ești gelos? - Rău.
Gabrielle? Ce faci aici?
- Trebuia să te văd. - Intră.
Ce ai să-mi spui?
Îți amintești de Camera Dragostei, de Blanche...
care călătorea prin lume?
Din dragoste pentru prinț?
Exact.
- Tu? Serios? - E îngrozitor...
Nu știu ce se întâmplă cu mine. Sunt o idioată!
- Aș vrea să mă mărit. - Gabrielle!
- Părinții lui sunt de acord? - O vom face oricum.
Ești norocoasă.
Ești mai frumoasă ca niciodată.
La mine nici n-au vrut să mă cunoască.
Sunt o legendă vie.
Așteaptă să moară.
Mai e puțin.
Ai grijă.
E pentru tine.
Dar e iubirea vieții tale.
Exact.
Nu pot accepta.
Cum să nu.
Plec.
Îmi pare rău, dar... Mă gândesc că eu sunt...
care a pus vulpea în cușcă.
Am crezut că te-ai săturat..
de toanele mele.
Nu trebuie să te grăbești.
Ce te-a schimbat? Când am venit...
mă țineai închisă.
Am fost un prost.
Asta e casa ta. Să pleci în Anglia?
Așa mă gândesc.
- Nu știi încă? - Acolo sau oriunde.
- La bine și la greu. - Da, mai mult sau mai puțin.
Doare, îți vine să crezi?
E... normal.
- O să treacă. - Bineînțeles.
Am mințit. Nu?
Nu vreau să pleci.
Mă tem. Mă tem că ești nefericită.
Ceea ce vezi tu, e de fapt nimic.
- Cum așa? - Ar trebui să fiu eu cel care îți spune.
Boy se însoară. Cu o englezoaică.
Nu cred așa ceva.
E o căsătorie aranjată.
El e un bastard și ea o femeie cu bani. Tatăl ei deține..
jumătate din minele de cărbune din Anglia.
Îmi pare rău, Coco.
Sunt foarte nedumerită, că deodată...
ai devenit așa un gentleman!
Coco! Deschide!
Deschide, te rog.
Coco, uită ce-am spus.
Coco, îmi pare rău. Deschide!
Coco?
Mici nepotriviri, dragă!
Ți-o prezint pe Sophie, lucrează la Poly.
Bună.
Nu-ți vine să crezi că cineva închis în castel...
îmi face mie pălării.
E gata să cheltuiască o avere..
să-i faci și ei una.
I-am dat multe speranțe.
Am adus câteva modele, să fie acolo.
Astea sunt.
Ce părere ai?
Suntem în grajd. Vii?
Imediat.
Nu te grăbi.
Bună dimineața, Gabrielle.
Ce mai e prin Anglia?
Poți spune că minunat, verde, cenușiu și ploios.
La ce te gândești?
La sora mea.
E o femeie frumoasă.
Și cu ce folos?
Tot speră că se va mărita cu un baron.
Dacă stai să te gândești, nu e nevoie de căsătorie.
Măcar e la casa ei.
În general, dragostea nu are nicio legătură.
Căsătoria e doar o convenție socială.
Atunci, de ce crezi că Balsan m-a cerut de soție?
- L-ai crezut? - De ce nu?
Am un statut.
Dacă te măriți cu el..
îi vei da totul?
Te referi la călărie și la amuzamentul oaspeților?
Nu.
Gabrielle, te așteaptă un viitor excepțional.
Tu și ideile tale!
Ești diferită. Trebuie să ai încredere în tine.
Oricum, nu am de gând să mă mărit.
Am știut mereu că-s doar a unuia.
Poate chiar a ta.
Acum sunt ceea ce vezi: uitare.
Mama a fost o proastă.
S-a măritat din dragoste.
Plângea toată ziua din cauza greșelilor tatălui meu.
Noapte după noapte stătea trează. Așteptându-l pe el.
Într-o dimineață, când s-a întors a găsit-o întinsă pe jos..
moartă.
Deci, e mai bine să fii amantă decât soție.
Căsătoria face rău unui cuplu.
Ești surprins?
Mă însor.
Felicitări.
Nimic nu se va schimba între noi.
Ba da.
Nu joci?
Uită-te la ea!
Plec la Paris.
Ce să faci în Paris?
Ți-am spus deja. Mă duc să mă îmbogățesc.
Și de unde știi tu ce sa faci să ajungi bogată și faimoasă?
- Voi crea pălării. - O idee excelentă..
dar asta poți și aici. Plătesc eu diferența.
Daca fac câteva pălării pentru prietene n-o să-mi ajute cu nimic.
Te-ai gândit serios să muncești, nu?
E absurd! Tu ce crezi?
Cred că are dreptate.
Poate în Anglia pun femeile la muncă.
Aici încă avem grijă de ele.
- Știi măcar să aduni 2 + 2? - Poți învăța.
Nu ai bani. Te-ai gândit la asta?
Fac rost. Mă împrumut.
Nu trebuia să-i bagi idei d-astea în cap.
N-o vor duce nicăieri.
Ne putem căsători.
Ar fi soluția tuturor problemelor.
Poți face câte pălării vrei.
Îmi voi înfrunta chiar și familia de barbari.
Nu vreau să mă mărit.
Măcar mi-o spui în față...
Banii de care ai nevoie...
ți-i voi da eu.
Te voi ruina.
Ți-i dau oricum.
Asta a fost.
Mă părăsești.
Vei veni să mă vezi?
O să-mi fie dor de tine.
Și mie.
Ce mă fac fără tine?
Mi-e frică.
Adrienne!
Un bărbat!
Preia tu.
Ce ușor te dezbraci!
- Pe mai târziu. - Mai stai.
Mai am de lucru la pălăria lui Emilienne.
Merit mai puțină atenție, în comparație cu pălăriile?
Dacă însemnai mai puțin, aș fi vorbit mai mult.
- Nu! - Treci la locul tău.
Cred că mi-am găsit casa.
- Unde? - În apropiere.
Nu departe de mare. O vei vedea mâine.
Scoicile sunt pentru dumneavoastră, doamnă?
Domnișoară.
O putem închiria pentru două luni.
Două luni? Nu-mi vine să cred.
Nu știu ce să zic.
Aș risca.
E pălăria ta?
Plătesc eu chiria.
Știam că ți-am oferit...
libertatea.
Așa cum mă așteptam, te-ai căsătorit cu o celebritate.
Și nu cu fata unui proprietar de castel vechi.
Puteam fi fericiți.
Nu suntem fericiți?
- Hai, tu conduci. - Nu, nu cred.
Am nevoie de părerea ta.
Hai, ia volanul.
Am învins!
Nu-i rău!
Ai nevoie de un șofer bun.
Voi angaja.
Așteptăm luna viitoare.
Nu știu dacă avem destui bani în bancă.
Cum așa?
Nu sunt banii pe care i-am câștigat? Eu!
Dar dacă banca îți împrumută...
tot banca aprobă și cheltuielile.
- Deci depind de tine? - Deocamdată.
Gabrielle.
Începând de mâine, eu voi avea grijă de conturi si voi vorbi cu banca.
Oamenii orgolioși își hrănesc singuri suferința.
Ce vrei de la mine?
Ești prea orgolioasă. Vei suferi.
Munca fizică duce la dureri de inimă...
și asta face amărâții fericiți.
Asta e o invenție a bogaților.
Gata, ești pregătită să citești Nietzsche.
Mi-ai împachetat cămașa albastră?
Știi diferența dintre noi doi?
Eu sunt bărbat și tu femeie...
și nu ne îmbrăcăm la fel.
Vrei să mă jefuiești, nu?
Abia ce-am găsit-o în Anglia.
- Din ce e? - E din jerseu.
Ești imposibilă!
Ajută-mă!
Dacă nu, am să mor.
Ce mai aștepți? Să mergem.
- Serios, trebuie să plec. - Pai, hai.
M-am săturat să te tot văd plecând.
Așa că merg cu tine.
Astea sunt hainele tale de drum?
Mâine mă întorc. Apoi sunt liber două luni.
Doar noi doi.
60 de zile și 60 de nopți.
Vei regreta că nu m-ai luat cu tine.
Nu mă face să-mi pierd timpul. Știu ce-ai zis.
Te-am lăsat să te joci cu mine.
Da, da!
Apoi ai plecat.
Vezi? Știam eu că se va întâmpla.
Acum o să începi să faci urât..
2 secunde să țipi la mine...
în 5, vei sparge ceva.
Apropo, îți recomand această vază.
Aproape ai scăpat-o...
atunci în școala publică.
Acum o poți face bucăți.
La sfârșit e mai bine. Să nu cazi în monotonie.
- Ar fi o schimbare. - Ajunge! Nu mă face să devin serios.
- Ajunge! Nu mai vorbi! - Acum urmează dezgustătorul..
Hieno
- Te-ai purtat... - ca una..
Exact.
Ai denigrat onorabilul nume al familiei mele.
Ce păcat! Mai bine..
nu te-ai plânge.
Ce s-a întâmplat?
E aproape gata. Afară e mai bine.
Ca o întrebare, dacă stai să te gândești...
nu ai luat în seamă câteva lucruri...
ca să te cunoști mai bine.
Teatrul mă plictisește prea tare.
- De ce te-ai tuns? - De plictiseală.
Știi ce se spune? O femeie care se tunde...
e o femeie pe cale să-și schimbe viața.
- Iei cina cu mine? - Da.
Hai.
Boy a avut un accident de mașină.
E în spital?
În 60 de ani de carieră, Coco Chanel a creat mii de modele...
care defineau femeia modernă.
Celebritățile contemporane au adoptat stilul ei.
A fost prima femeie care s-a ridicat într-o lume a bărbaților..
prin clădirea imperiului ce-i poartă numele.
Nu s-a căsătorit niciodată.
A continuat să lucreze până în ceasul morții, în ianuarie 1971.
Era duminică, ziua de odihnă pe care n-o suporta.
Traducerea și adaptarea: AngelHeart - CzTeam resincronizare CODYBOSS1969